![](https://nef.no/wp-content/uploads/2018/10/DSC_8561-e1539249456228-150x150.jpg)
Av: advokat MNA Nina Fodstad Skumsrud, Fagsjef NEF
I eierseksjonsloven § 26 (2) er det inntatt en bestemmelse som pålegger et eierseksjonssameie å innføre bytteordning eller lignende for å sikre at personer med nedsatt funksjonsevne får tilgang til tilrettelagte parkeringsplasser. Formålet bak bestemmelsen er å sikre at plasser som kreves tilrettelagt med hjemmel i plan- og bygningslovgivningen, blir gjort tilgjengelige for de som faktisk har behov for slik plass.
NEF har fått spørsmål om innholdet og rekkevidden av denne bestemmelsen, herunder er det stilt spørsmål ved om en seksjonseier som blir pålagt å bytte bort plassen sin kan kreve kompensasjon for det, eller om den som må bytte bort sin plass kan kreve at den plassen han i stedet får disponere har en viss grad av likeverdig kvalitet.
Kommunal- og moderniseringsdepartementet har i en tolkningsuttalelse fra oktober 2019 svart på spørsmål rundt dette, og uttaler blant annet formålet med bestemmelsen ikke nødvendigvis innebærer at den som har behov for tilrettelagt plass kan kreve at byttet skal skje vederlagsfritt.
Departementet uttaler også at «Tilrettelagte parkeringsplasser vil regelmessig være bredere enn de øvrige plassene. En bred parkeringsplass vil som regel være mer verdt enn en smal parkeringsplass, og et slikt bytte vil derfor sjeldent være helt likeverdig. Dette i seg selv kan etter departementets syn likevel ikke gi grunnlag for et krav om økonomisk kompensasjon. Alminnelige rimelighetsbetraktninger tilsier imidlertid at det for øvrig antagelig må være en viss grad av likeverdighet mellom plassene.».
Ladestasjon?
Et spørsmål som tas opp særskilt er der man har anlagt ladestasjon på den plassen man senere blir pålagt å stille til disposisjon for en seksjonseier med behov for en tilrettelagt plass. Departementet mener at en seksjonseier i et slikt tilfelle må kunne kreve at den som får byttet til seg plassen, bekoster etablering av en tilsvarende stasjon på plassen det byttes til.
Utover dette mener departementet at den som må bytte fra seg en plass i utgangspunktet må tåle at plassen han får byttet til seg har dårligere kvalitet, men at det også i disse tilfelle antagelig vil gå en grense for hva vedkommende må akseptere uten kompensasjon.
Tolkningsuttalelsen kan du lese her